По действителен случай
Едмънд Хилари и Тензинг Норгей първи изкачват Еверест през 1953 г.
Следващите 40 години само
професионални катерачи опитват същото.
Всеки четвърти загива.
През 1992 г. новозеландецът Роб Хол налага масовото изкачване на Еверест.
За 4 години той и екипът му качват 19 души на Еверест без инцидент.
През 1996 г. и други фирми последват Роб Хол, включително и Скот Фишър.
Тогава за две седмици се провеждат над 20 експедиции до Еверест.
Слушайте ме всички!
Остават ни 2000 фута, или 600 м до Лагер 4.
Дотам е прокарано въже, така че ще успеете.
Стигнем ли до Жълтия пояс, ще се прегрупираме
и слагаме кислородните маски.
Ясно?
ЕВЕРЕСТ
325 долара бутилката. - За кислород?
Това е пладнешки обир. - Той държи пазара.
Казва, че ще има 20 експедиции до базовия лагер.
Ще е навалица с всички шерпи и носачи.
Ще бъде наистина пренаселено.
Какво е това? - На Хелън е.
Декорация за общата палатка. - Закачи си ги в косата.
Имам новина. Кракауер е с нас. - Откраднал си го от Скот Фишър?
Не, той го реши сам. - Браво, Роб!
Колко ще ти плати, Роб? - Плаща си само превоза,
но ще получим 5000 думи в списанието и наша снимка на корицата.
Смятам, че е доста изгодно. - Ако успееш да го качиш до горе.
"Ако"? Как можа да го кажеш? - Дай на мен.
Благодаря, приятел. - Здравейте!
Добре ли си? - Да, а ти?
Виж се само. - Да, огромна съм.
Заповядай. - Добре ли си?
Ще ми липсваш. - Хайде.
Да вървим, Гай.
Бъди внимателен, чу ли?
Не се тревожи, обич моя.
Тук не правя нищо и се тревожа. - Напротив.
Да, но... - Какво?
Трябва да чакам теб...
И него. - Нея.
Върни се, преди да се роди, Роб Хол.
Така и ще направя.
Последно повикване за полет 7419 за Катманду.
Обичам те. - Тръгвай, преди да се разплача.
Чао.
КАТМАНДУ, НЕПАЛ
30 МАРТ 1996
Само с това ли си? - Да.
Мисля, че са тук.
С коя фирма сте, момчета? - "Адвенчър Кънсълтантс."
Добре, аз също. Бек Уедърс. - Дъг Хансен.
Джон Кракауер. - Как сте?
Не сте ли от списание "Аутсайд"? - Да.
Сериозно? Планинар или писател сте? - По малко и от двете.
Ще ви кажа как е минало изкачването. - Няма нужда, ще бъда там.
Ще видим.
С какво се прехранваш, Дъг? - Какво работя ли?
Различни неща. Дърводелец, пощальон.
Дърводелец и пощальон? - Да.
Доставяш пощата? - Точно така.
Пощальон на Еверест? - Надявам се.
Това ми харесва. Пощальон на Еверест.
Готово. - Бек?
Нали знаеш, че той стигна до Южния връх на Еверест?
Дъг ли? - Да.
Не е зле за пощальон. - Да.
Изкачил е Лонг Пийк, Маккинли. - Така и не изкачих Маккинли.
Знам. - Откъде?
1989 година, нали? - Проучил си ме.
Това ми е работата.
Вие, драги, ще вървите по много прочути стъпки.
На Джордж Еверест, Джордж Мелъри, Тензинг Норгей, Едмънд Хилари...
И Роб Хол! - Да!
Всички те са легенди.
Така си е.
За всички вас, които последваха мечтите си,
"Адвенчър Кънсълтантс" предлага нещо неописуемо.
Защо не сме го описали в брошурата?
Защото е основно болка. - Да.
Истина е. - Покажи им, Майк.
Има голяма вероятност да загубите пръст.
Ето, вижте.
С други думи, хората не са създадени да живеят
на височината, на която лети Боинг 747.
Щом стигнем над Южната седловина,
телата ни буквално започват да умират.
Неслучайно се нарича Мъртва зона.
Номерът е да ви качим до горе и обратно,
преди това да се случи.
Ти го можеш.
Това е Бек Уедърс. Типичен тексаски представител.
Аз съм чистокръвен тексасец.
Вече познавате Майк Груум.
Това е Анди Харис. - Харолд.
Той също е от Куинстаун. - Всъщност от Таранаки.
Останалите вече пътуват, за да подготвят базовия лагер.
Днес е 30 март. Изкачването ще бъде на 10 май.
Това е късметлийският ден на фирмата, а и времето тогава е стабилно.
Това означава, че имаме 40 дни да подготвим телата и умовете ви.
Знам, че много от вас имат планинарски опит.
Стю - К2 и Броуд Пийк.
Джон Таски - 1200 метра от връх Косцюшко.
Ясуко Намба - шест от седемте континентални първенци.
Да ги направим седем.
Еверест обаче е много сериозно предизвикателство.
Затова си тук, нали, Дъги? - Да.
Толкова от мен засега. Сега се веселете, утре тръгваме.
Да вървим! - Готов ли си?
Настанете се. - Готово.
Готови сме, пилот. - Сложете тапите за уши.
Сядайте и сложете коланите. - Мерси, Майк.
Да започваме. - Точно така.
Браво 270 е на път, искаме разрешение за Браво 410.
ЛУКЛА, 2860 м
Дръж ги заедно. - Спокойно, момчета.
Готови сме. - Да тръгваме.
Води ни.
Добре ли си? - Да.
НАМЧЕ БАЗАР, 3750 м
Искат да видят разрешителните ни за катерене!
Благодаря. Ще се видим скоро. - Благодаря ви.
Как си? - Добре, а ти?
Благодаря ти, Роб.
За какво? - За отстъпката от цената.
Работиш на три места, Дъг. Помагам с каквото мога.
Знам, че не си длъжен и затова съм ти благодарен.
Нека този път те качим до горе.
Как си, Бек? - Долу-горе.
Ще се справиш. - Дано се аклиматизирам по-бързо.
Ще бъдеш наред.
Калпазани.
Докъде стигна? - Почти до горе.
Но се стъмни и нямах сили.
Аз щях да се пробвам. - Мисля за това всеки ден.
Тогава защо не го направи? - Защото аз го върнах.
На 15-я ден бяхме на Южния връх при лоши условия.
Нямаше как да тръгнем надолу в 14:00 ч.
Изкачването е едно, но ми плащате и да ви върна живи.
Не го забравяйте.
Ясно.
Защо е ядосан? - Един от шерпите е пострадал.
Така ли?
Паднал, докато оправял стълба на глетчера.
Не е добре, наложи се да го свалят долу.
МАНАСТИРЪТ ТЕНГБОЧЕ, 3867 м
ПАМЕТНИТЕ ПЛОЧИ НА ЗАГИНАЛИТЕ ТОК ЛА, 4877 м
БАЗОВ ЛАГЕР НА ЕВЕРЕСТ, 5364 м
Поздравления и добре дошли в базовия лагер!
Тази година тук са ООН, екип на IMAX и екип от Южна Африка.
А ето тук, на най-хубавото място,
е лагерът на "Адвенчър Кънсълтантс".
Здравей. - Здрасти, как си?
Радвам се да те видя. - Аз също.
Здрасти, Роб. - Привет.
Как си? - Добре, а ти?
Всичко е наред. - Изглежда добре.
Това е Хелън Уилтън, началник на базовия лагер.
Тя ще е вашата майка идните седмици. При проблем се обръщайте към нея.
Радвам се да се запозная лично с вас. Анг Дордже, ела тук.
Това е Анг Дордже, вашият сердар, или главен шерпа.
Здрасти. Говориш ли английски? - По-добре от вас, г-н Америка.
На бас и че се катериш по-добре? - Да.
Изкачвал го е три пъти, Бек. - Добре, разбрах.
В общата палатка има чай, след като се разтоварите.
Радиостанциите са отзад, там е кухнята и ето там е тоалетната.
Малко е ветровито в нея, но помнете,
че и Джордж Еверест е ходил по същия начин до тоалетна.
Ако не сте използвали котки, на тях пише за кой крак са.
Лесно е. Първо вкарвате крака си ето така.
Невероятно.
Това не е ли кметът на базовия лагер? - Скот Фишър, г-н "Маунтин Маднес".
От плът и кръв. - Искаш ли кафе?
Седни, аклиматизирай се!
Предпочитам чай, но ще се прежаля. - Благодаря ти.
Тази година ще е луда. - Определено.
Някакъв новозеландец измислил този бизнес и виж какво стана.
И ти реши да го последваш. - Трябва да се работи нещо.
Оправяли сте стълбите по глетчера. - Да, тази година има щети.
Пукнатините са големи. Сложихме стълби над тях.
Използвахте добри въжета, нали?
Днес е 7 април, около 10:30 ч. сутринта.
Аз съм Санди Хил Питмън от Ен Би Си.
Намираме се на базовия лагер на Еверест.
От твоите ли е? - Да, откраднаха ми другия журналист.
Определено изглежда по-добре от Кракауер.
Не съм откраднал никого. - Спокойно.
Списание "Аутсайд" ми се обадиха... - Всичко е наред, човече.
Искаха да пратят човек на Еверест и ме питаха дали проявявам интерес.
Решението беше негово.
Каролайн Макензи, нашият лекар. Може да започваш.
Здравейте.
Извинявам се. - Няма нищо.
Роб, Харолд и Майк имат богат опит в планинарството.
От медицинска гледна точка качването на Еверест зависи от кислорода.
Или липсата му.
За да успеете, трябва да подготвите телата си за разредения въздух горе.
През следващия месец преди изкачването
ще направите три аклиматизиращи изкачвания и ще се връщате тук.
Лошата новина е, че всяко изкачване започва и завършва с глетчера.
Няма как да го заобиколим.
Това са милиони тонове лед, които се движат денонощно.
Върхове им са колкото небостъргачи, а пукнатините нямат дъно.
Не е място, където да се мотаеш, особено след изгрев-слънце.
Ще ставаме рано и ще вървим бързо.
Шерпите ще оправят стълбите над пукнатините.
Така ще е най-безопасно.
Това не значи, че няма риск. 19 души са загинали в този глетчер.
Дръж се!
Не мърдай! - Добре ли си, Джон?
Как си? - Добре.
Продължавай.
Не забравяйте, че сме екип. Трябва да си помагаме.
ЛАГЕР 1, 5944 м
Внимавайте за хипотермия. Следете забавената реч и поведението.
Виждала съм хора да късат дрехите си на 8000 м, защото им е горещо.
Знаете за мозъчния оток, при който мозъкът се подува и следва смърт.
Също и белодробният оток - дробовете се пълнят с течност и се давиш.
Спасението е да слезеш бързо от планината.
Хайде.
Не всичко е така отчайващо.
Екипът ни ще се погрижи да сте добре и да се аклиматизирате естествено.
Нека всички да благодарим на Карол. Тя е тук за първи път.
Супер. - Браво.
23 АПРИЛ
ЛАГЕР 2, 6492 м
Браво.
Искаш да се докопаш първи до кислорода, а?
Свържи маркуча. - Ясуко.
Бек. - Как си?
Добре. - Браво.
Дай и на мен. - Вдишай малко.
В такива ситуации трябва да си регулираш дишането.
Помага моментално. - Усещам го.
Как беше изкачването? - Глътка щастие, а?
Страхотно е. - Да, наистина.
Добре ли си, Дъг?
После искам да отидеш при Каро да те прегледа.
Няма нужда, добре съм. - Не.
Моля те, прекарай тази нощ на кислород.
Има ли достатъчно? - Да.
Добре тогава.
Пийни малко чай.
Вдигни малко блузата.
Поеми си дълбоко въздух.
Изпий едно утре преди закуска. - Добре, благодаря.
Твой ред е, Бек. - Ето.
Железен съм. - По-полека, Дъг.
Може да спреш. В отлична форма си, Бек.
Така си е. Ходя постоянно на фитнес.
Поддържам се. - Жена ти сигурно се радва.
Така е. О, не, какъв ден сме днес?
25 април. - Не!
Трябва да се свържа с жена ми. Факсът свободен ли е?
Първо виж това. Пристигна за теб снощи.
Честита годишнина, Бек.
Да му се не види. - Какво?
Може ли да ползвам сателитен телефон? - Ако е от снощи, значи е спешно.
25 долара за минута, Бек. - Добре.
Ние ще го покрием. - Сериозно? Благодаря.
Роб!
Бек? - Аз съм, Пийч.
Какво става? - Нищо, всичко е наред.
Къде си? - В базовия лагер съм.
Обаждаш ми се от Еверест? - От сателитен телефон, скъпа.
Колко ли ще струва? Какво е станало? - Нищо не е станало, Пийч.
Вчера бяхме на Лагер 2 и затова не можах да ти изпратя факс.
Честита годишнина!
Как са децата? - Добре.
Пийч? - Бъб е тук.
Пише си домашните сутринта, както обикновено.
Искаш ли да го чуеш? - Разбира се.
Изчакай. - Добре.
Здрасти, татко. - Здрасти, приятел. Липсваш ми.
Мег беше на първата си среща миналият уикенд.
Така си е. - Наистина ли?
Остави ме! - Пийч?
Липсваш ми, скъпа.
Мамо! - И децата ми липсват.
Много.
Пийч? - Ще заведа децата на училище.
Трябва да тръгвам.
Добре. - Бъди внимателен.
Чао.
Добре ли е татко?
Той никога не се обажда.
Мисля, че е уплашен.
Ела тук, приятел!
Хайде. - Хайде, Бек.
Без танци няма да се катериш! Хайде, хора! Бек Уедърс.
Без танци няма катерене!
Докопал си запасите, а? - Искате ли малко?
Ще изчакам да мине изкачването.
Не съм много сигурен, Нийл. - Ще се качим.
Вълнувам се. С Анатоли ще ти помагаме, ако има нужда.
Конкуренцията е силна, Толи.
Не ни е нужна конкуренция измежду нас.
Конкуренция има между всеки човек и тази планина.
Планината винаги има последната дума.
ЗАПАДНАТА СТЕНА НА ЛХОТЦЕ, 7132 м
Анг Дордже! - Да?
Бек, остани тук!
Добре, връщам се!
Харолд, Майк, тук Роб. - Тук е Майк.
Няма да успеем.
Трябва да се върнем.
Да ги свалим от стената и да ги върнем в базовия лагер.
Анг Дордже, връщаме се.
Ръката ми.
Свивай пръстите, за да циркулира кръвта.
Какво става, човече? - Още чакаме южноафриканците.
Тайванците също много се бавят.
Не си платил за тези стълби, Иън. - Ето, парите ти идват.
Ти сериозно ли? - Хайде, побързай.
Откога чакате тук? - Към 45 минути.
Адски студ е. - Да.
Щипе, нали? - Да.
Трябва да минем, Роб. - Работим по въпроса.
Ще замръзне.
Готов ли си? - Свободно е.
Пращай го, Майк! - Дадено.
Продължавай, Бек. Всичко е наред.
Точно така. Вдигни главата!
Не мърдай!
Помогнете ми!
Добре ли си, Майк? - Ще издържат ли двама?
Да, ще те вържа с въже. - Не се движи, Бек!
Не мога да се изтегля! - Идвам при теб.
Добре. - Добре си, Бек.
Въжето е тук. - Вържи ме, Скот.
Помогни ми! - Осигурявам те.
Тръгвам. Идвам при теб, Бек.
Спокойно, Бек, вързан си.
Не си чувствам ръцете. - Изглеждаш добре.
Хвани ме! - Бек, не се движи.
Не мога да се изтегля! - При теб съм.
Хванах те.
Добре ли си? - Знам рисковете при изкачването.
Но за малко да умра, защото чакам на опашка като в магазин.
Не затова ти платих 65 000 долара. Махни ме оттук.
Точно така. Движи се бавно.
Благодаря, че дойдохте.
Тази година базовият лагер е препълнен.
Затова предлагам всички да уточним график на изкачванията.
На ротационен принцип? - Да.
На Еверест?
Всеки знае, че за теб Еверест е бизнес, Робърт.
Кой ти дава право да ни нареждаш? - Не нареждам, а ви моля.
Ако знаем кога се изкачва всеки, можем да избегнем днешната навалица.
"Адвенчър Кънсълтантс" сме на 10 май. - Ние също.
И ние така. - Да, 10 май.
Ще бъде пълно с хора на Стъпалото на Хилари.
Именно. - Това е нелепо.
Ще се изкачваме, когато решим. Не ни трябва позволението ти.
Иън, видя ли колко хора има тук? - Приключихме.
Стига, Иън. - Да вървим.
Хей, Роб!
Ела тук, човече. - Здравейте.
Сипи си едно.
Наздраве. - Наздраве!
Може ли да поговорим?
Да не си болен? - Не, само...
Хвана ме кафявото щастие. - Тоест рядкото щастие.
Казах му да не пие онова шампанско.
Какво те тревожи, Роберто?
Не ми харесва навалицата по въжетата.
Мисля, че ще имаме проблеми, като подминем Лагер 3.
Искаш да си горе на 10-и?
Да. - Аз също.
Предлагаш да обединим сили? - Не е лоша идея.
Човече.
Не съм много сигурен. Имаме различен стил на катерене.
Уважавам те, ти си най-добрият инструктор.
Но смятам, че ако не можеш да се качиш сам, нямаш място в планината.
Ти водиш твоя екип, аз моя.
Предлагам да работим заедно, а не поотделно.
Ще се изкачим и двамата само ако обединим сили.
Най-вече да фиксираме въжетата. В това има смисъл.
Защо пък не?
Сериозно? - Да, виждам смисъла.
Добре, това е всичко.
Кой ще води, щом се качим горе?
Щом казвам, ще го направя, Роб.
Ще работиш с Анг Дордже, вече сме заедно.
Щом и двамата...
Разбра ли? Анг Дордже.
Ние сме професионалисти. Ще си свършим работата.
Нали? - Да.
Мислим да оставим 8 бутилки с кислород на Южния връх.
На мен не ми трябва. - Как така?
Не ползваш? - Хайде де.
Не ми трябва. - Тази година си водач, Анатоли.
Животът на хората е в ръцете ти. - Не съм ползвал, няма и да ползвам.
По-лошо е, когато ти свърши. - Добре.
Ще кача още бутилки там. - Чудесно.
Мисля, че вие сте наясно. Или с кислород, или не сте с мен.
Не е нужно да ме питаш. - Правил съм го без, но няма смисъл.
Трябва да фиксираме въжетата.
Най-вече над Западната стена на Лхотце.
Също и Стъпалото на Хилари и Югоизточният гребен.
Да, смятам заедно да фиксираме въжетата.
Ще си поделим работата. - Звучи добре.
Вие с Лопсанг преценете кой, къде и какво ще подменя.
Само най-нужното. Няма да ви казвам какво да сложите.
Горе половин килограм тежи колкото пет.
Леки и бързи.
Току-що ме отърва от капучиното ми за изкачването.
Тичай!
5 МАЙ
Седмицата ще е тежка.
Но петъкът ще бъде най-хубавият в живота ви.
Какво ще правим в петък? - Изкачване!
Аз съм, нали? - Да.
Ще взема три карти. - От Джен.
Знаех си, че ще е момиче. Не мога да повярвам.
Момиче е!
Поздравления. - Знаех си, че ще е момиче.
Благодаря, Дъг.
Кога е терминът? - Средата на юли, като се върна.
Наспи се отсега. - Правилно.
Роб. - Да.
Джен не е ли против да си тук?
Кракауер извади своя меч. - Няма нищо.
Джен е катерачка и ме разбира. - Наздраве, Хелън.
А твоята жена, Дъг? - Откакто се разведохме, няма против.
Оттогава няма против нищичко. - Съжалявам, приятел.
Пийч ми каза, че ако изкача още една планина, ще се разведе с мен.
А ти се записа за това изкачване.
И най-лошото е, че забравих да й кажа.
Забравил си да й кажеш? - Да, забравих.
Добре, всички сме наясно.
Има болка, опасност, разваля връзки и ви струва доста пари.
Има ли още нещо негативно? - Трябва да задам най-важния въпрос.
Защо?
Защо.
Защото е там!
Точно така. Благодаря, г-н Малъри. - Питам ви сериозно.
Ясуко, защо изкачваш Еверест?
На 47 съм и съм изкачила шест от седемте континентални първенци.
Сега ми остава последният. - Това не е отговор.
Защо се катериш въобще?
Ами ти, Дъг? Защо? - Аз ли?
Кажи му за децата. - Какво?
Кажи му. - Чии деца?
Имаш деца? - Да, имам.
Те са още в началното училище.
Говорих с децата от училището. Дори ми помогнаха да събера парите.
Дадоха ми и знаме, което да забия на върха.
Мислех си, че...
Виждат един обикновен мъж,
който следва невъзможни мечти, и ще се вдъхновят да следват своите.
Изкачвам връх Еверест, защото мога.
Да стъпиш на този връх и да зърнеш красотата, която никой не вижда...
Ще е престъпление, ако не го направиш.
Точно така, Дъги. - Браво.
Ало? - Здрасти, събудих ли те?
Не. - Напротив.
Добре ли си? - Да.
Сега съм по-добре.
Липсваш ми.
Утре ще правим последното изкачване. - Значи ще атакувате в петък?
Да, на десети.
Щастливият ти ден. - Точно така.
Как е времето? - Добре.
Мисля, че ще уцелим добро време.
Значи е момиче. - Да.
Направиха ли ти ултразвук?
Видя ли я? - И още как.
Кажи ми, как изглеждаше? - Знаеш как.
Руса коса, хубава усмивка, идеално тяло и ще бъде добър катерач.
Тя е вече там, Роб.
По малко от теб и от мен. - Меченцето ни.
Един ден ти,
аз и малката ни Сара ще отидем да се катерим заедно.
Сара? - Да, харесва ли ти?
Няма начин. - Хайде де.
Не! - Моля те, помисли си.
Няма.
Още ли си там? - Разбира се.
Обичам те. - И аз те обичам.
Сладки сънища, обич моя. - Добре, чао.
ЛАГЕР 1, 5944 м
Ще те свалим долу.
Добре ли е, Нийл? - Не изглежда добре.
Трябва да го свалим.
Свърза ли се със Скот? - Не, мисля, че той е напред.
Не се заглеждай във върха. - Имаме много път дотам.
Главата долу и стъпка по стъпка. - Разбрано, шефе.
Виждал ли си Дейл? - Да, не беше добре.
Нийл ще се справи със ситуацията. Търсих те по радиостанцията.
Шегуваш ли се? - Не.
Значи радиостанциите не работят. Връщам се в Лагер 1.
Ще го заведа в базовия лагер и ще се върна.
Вие добре ли сте? - Да.
Не би трябвало да е много напред. - Ще сляза по-бързо до долу.
Ще те настигна!
ЛАГЕР 2, 6492 м
Роб до Гай.
ВРЪХ ПУМОРИ, 8 КМ ЗАПАДНО ОТ ЕВЕРЕСТ
Тук съм, Роб.
Радвам се да те чуя. Къде сте?
На Пумори, Лагер 1. - Така ли?
Ето, видях ви. Мисля, че сте сбъркали планината.
Не мога да говоря, ще тръгваме. - Само внимавай по детския наклон.
Аз се връщам към истинската планина. - Добре, Роб. Ще те наглеждам.
Лед!
Роб! - Хванах те!
Добре ли си, Харолд?
Добре ли са всички? - Добре сме!
Седни.
Погледни ме. - Добре съм.
Погледни ме, Харолд! - Нищо ми няма.
Хубаво. - Добре съм.
Ела тук. - Благодаря ти.
Изкара ми акъла!
Съжалявам. - Няма нищо.
Ще сляза при Франк, защото му е малко трудно.
ЛАГЕР 3, 7315 м
Седни. Да му дадем кислород.
Роб Хол до Скот Фишър. Чувате ли, "Маунтин Маднес"?
Здрасти, тук Скот.
Бях долу, а сега съм в Лагер 1. Ще ви настигна утре.
Няма ли да си починеш един ден?
Не ми звучиш добре, Скот. Почини си един ден.
Няма начин да пропусна забавата.
Това е голяма денивелация дори за теб, Скот.
Знаеш каква е приказката.
Височината е без значение, всичко е въпрос на отношение.
Ще се справиш ли, Скот? - Ще се справя.
В момента си бия дексаметазон.
Само не се претоварвай. Край на връзката.
Роб, чух се с Мал за метеорологичната обстановка.
Движи се бързо и леко промени посоката си.
Може да се отправи на север, но ако не го направи,
ще удари върха около 11-и май.
Това е прогноза за времето, Хелън. Тази планина има своя прогноза.
Ще бъдем внимателни. - Да, просто те уведомявам.
Благодаря.
Защо си го причиняваме?
Това е лудост.
Не казах това на Кракауер, когато ни попита защо го правим.
Когато съм си вкъщи...
един голям черен облак ме следва навсякъде.
Нещо като депресия.
Когато съм тук или на която и да е планина,
ставам като нов.
Чувствам се прероден. - Значи сега си щастлив?
Вече започвам да се колебая.
Това си е мъчение, човече.
Истинско мъчение. - Да.
Помъчи се още малко,
а после докато си жив, ще си човекът, изкачил Еверест.
Надявам се да успея.
Искам да го изкача и да си ходя у дома.
Какво мислиш за времето, Майк?
Изглежда отлично. Горе е малко ветровито.
Ако се усили, ще се върнем. - Именно.
Ти решаваш, Роб. - Да тръгваме.
ЛАГЕР 4, 7951 м
Роб! - Как е?
Не много добре.
Надявам се да утихне след залез. Обикновено така става.
Това не ми харесва. - Няма да се качваме, ако не утихне.
Ще говоря със Скот, когато дойде. - Дадено.
Скот!
Тук съм, Толи!
Толи, къде са Роб и другите? - Трябва да слизаме!
Не! Какво ще прави екипът на Роб?
Искат да видят дали ще отмине.
Щом той изчаква...
и ние ще изчакаме. - Добре.
ПЕТЪК, 10 МАЙ
00:30 ч.
Момчета, елате да погледнете.
Май някой горе ни обича. - Тихо е.
Къде отиде бурята? - Това се питаме.
Това беше изненада. - Готов ли си за изкачване?
Чуйте всички, имаме възможност.
Не знаем колко ще продължи, но ще се възползваме.
Тръгваме след половин час. Ще успеем преди 14:00 ч.
Да го изкачим. - Добре.
Днес е големият ден, а? - Точно така.
Сега или никога.
Майчице.
Южноафриканците останаха в Лагер 3. Не стигнаха до Лагер 4.
Там ги е хванала бурята. - Вероятно е дошла по-рано.
При нас бушува цяла нощ, но сега няма и помен от нея.
Определено трябва да се пробваме. - Ще съобщя новината на всички.
Да предам нещо?
Звънни на Джен. Кажи й, че сме тръгнали.
Ще се чуем пак след 12 часа, когато сме на върха.
Тръгваме обратно в 14:00 ч. - Успех и на добър час.
Благодаря, Хелън.
Ще се видим горе. - Не бързай.
Ще поспя и ще ви настигна. - Ще се видим горе.
Дай пет, Питмън. - Почини си, чу ли? До после.
Имате ли въжета за Стъпалото на Хилари?
Добре.
БАЛКОНЪТ, 8412 м
4:30 ч.
Можем ли да побързаме? - Не и тук. Прекалено трудно е.
Може да отнеме повече време.
Много се бавим.
Какво има, Бек? - Не знам.
Имам операция на очите. Може би е от това.
Не знам. - Добре.
Минете пред нас. Поседни малко, Бек.
Погледни ме, Бек.
Трябва да те свалим. - Не искам, Роб.
Трябва да се върнеш. - Не искам!
Добре.
Слушай ме сега, Бек. Изчакай половин час.
Ако се подобриш, продължи с останалите нагоре.
Ако не се оправиш, се връщаш. - Ясно.
Шерпите ще занесат на Южния връх резервен кислород.
После ще изпратя един от тях за теб. Разбра ли ме?
Добре, приятел.
До скоро.
Искаш ли да се върнеш, Санди? - Изключено.
Ще се кача догоре, Лопсанг, разбра ли?
Добре, разбрах. - Няма да се върна.
ЮГОИЗТОЧНИЯТ ГРЕБЕН
Къде са въжетата? - Няма въжета.
Трябваше да са фиксирани. Имаш ли въже?
Лопсанг има въже, но не е тук! - Няма въжета ли?
Не.
Нийл. - Роб.
Имаме проблем. Няма въжета по траверса към Стъпалото на Хилари.
Къде са Анг Дордже и Лопсанг? - Анг Дордже е тук, Лопсанг го няма.
Трябва с теб и Толи да сложим нови. - Намери ли ги?
Да, да действаме. - Добре.
Какво става? - Няма фиксирани въжета.
Какво?
Точно така. Стъпка по стъпка, Дъг.
Хайде, Дъги, дишай дълбоко.
Не сваляй маската. Дишай дълбоко.
Чакай.
Можеш да го направиш, Дъги. Знам, че можеш.
Да.
Не искам да те видя за трети път тук, приятел.
10:25 ч.
Надолу ли си тръгнал, Джон?
Има проблем. Няма фиксирани въжета над Южния връх.
Да, сега оправяме положението. - Кислородът ми свърши.
Много е студено. Съжалявам, Роб. - Решението е твое, приятел.
Не искам да ми свърши кислородът. Съжалявам, Роб.
Имаме проблем.
Лу, Стюарт и Джон Тъски се върнаха от Южния връх.
Как е времето? - Студено и ветровито.
Дръж ме в течение, Роб. - Добре, Хелън. Чао.
Надявам се, че това не е още една година без изкачвания.
Ако не се изкачат скоро, ще бъде твърде късно, нали?
Да.
Какво ще напише Джон за това в статията си?
СТЪПАЛОТО НА ХИЛАРИ, 8760 м
Изгубихме Лу, Стю и Джон Тъски. Защо се бавите още?
Да, изпратихме Толи и Нийл на върха на Стъпалото,
за да фиксират въжетата.
В основата на Стъпалото сме.
Роб, тук Майк.
Как е Дъг? - Оставих го по-назад, идва насам.
Виждам те, това съм аз. Да продължаваме.
Колкото се може по-бързо. Край. - Ще се придвижим, щом сме готови.
Роб до лагера. Чуваш ли ме, Хелън?
Как си? - Приемаме. Лагер до Роб.
Чухте ли се със Скот? Някой знае ли къде е?
Привет, пич! - Къде си, приятел?
Забавихме се на Стъпалото на Хилари. Изоставаме с цял час!
Хората чакат и кислородът им свършва. Ела възможно най-бързо.
Добре ли си, Бек? - Да, малък проблем с очите.
Връщате ли се?
Има проблем под Стъпалото на Хилари. Истински кошмар е. Слез с нас надолу.
Не мога, обещах на Роб да го чакам. - Ти си решаваш.
Добре съм. - Ще се видим долу.
Готово, Нийл!
Готов съм, Толи!
Готово, безопасно е!
12:45 ч.
Идваме! - Майк.
Да? - Може ли да мина първи?
Защо? - Имам малко кислород.
Роб, тук Майк.
Оправихме трасето.
Ще бъда тук с Ясуко, докато се освободи въжето.
Аз ще стоя тук, докато не се покаже Дъг. Край.
Ела тук.
13:14 ч.
Успяхме!
Ти успя!
14:00 ч.
Ясуко.
Седем върха. - Седем.
Ела тук. Гордея се с теб, Ясуко.
Много съм горд. - Благодаря ти.
Роб до лагера.
Роб, тук Хелън. Къде сте?
На връх Еверест. Успяхме.
Чуваш ли ме? - Да, високо и ясно, Роб.
Радвам се да те чуя оттам.
С кого си там? - Засега с Майк и Ясуко.
Слизаме, Роб. - Трябва да тръгваме.
Кракауер се качи и тръгна надолу.
Дъг ни наближава. - Ами Бек?
Бек имаше проблем с очите.
Остана да чака на Балкона първите, които ще се върнат.
Предполагам, че тръгвате веднага? - След няколко минути.
Щом видим Дъг, тръгваме обратно.
Разбрано. Чудесно, Роб.
Стискаме палци на Дъг. - Край на връзката, Хелън.
Поздравления! - Добре дошъл!
Ти успя, Лопсанг!
Изглеждаш ужасно.
Стомахът ми не е много добре.
Видя ли Дъг? - Да, той е много надолу.
Къде са останалите, Роберто?
Сигурен съм, че целият ми екип се качи, нали?
Да, видях. - Спокойно, няма да кажа на Кракауер.
Браво. Моите не бяха подготвени. Тази година ти печелиш.
Не изглеждаш добре, Скот.
Лопсанг, да го свалим долу.
Добре, да тръгваме.
Какво правиш, Харолд?
Подреждам кислорода. Не мога да намеря пълни бутилки.
Имаше, видях ги, като се качвах. - Няма.
Сигурен съм, провери пак. - Няма.
Направих го. - Видях ги...
Проверих ги два пъти, човече.
Добре, разбрах.
Слизам надолу.
Харолд?
15:15 ч.
Дъг!
Това беше. - Какво?
Съжалявам, вече е твърде късно, Дъг.
Вие вървете, ще ви настигна.
Чуй ме, Дъг! Всичко свърши. - Не!
Съжалявам, приятел, но трябва да се връщаме.
Разбра ли? - Ще се справя.
Съвсем близо е.
Няма да се върна догодина. Това е последният ми шанс.
Трябва да ми позволиш.
Остави ме да опитам. - Хубаво.
Моля те, Роб. - Добре, да го изкачим.
Хайде. - Благодаря ти.
Хайде, Дъг.
Надежда вече не остана
да взема мойта каравана...
Бек? Добре ли си?
Кой е това? - Джон.
Не виждам добре. Замръзвам.
Майк е точно зад мен. Води Ясуко.
Всичко е наред. Майк идва след малко.
Как си? Ще се видим долу.
16:00 ч.
Още десет стъпки.
Последен напън, Дъг.
Това е.
Изкачи се!
Ти успя!
Благодарение на теб.
Гай до Роб, чуваш ли ме?
Гай до Роб, там ли си?
За децата от училище.
Браво, Дъг. Да вървим.
Полека. Хванах го.
Да вървим. - Трябва ми кислород.
Не може, трябва да слизаме.
Гай Котър до Базов лагер. Там ли си, Хелън?
Гай, тук Хелън. Как си? - Добре.
Виждам ясно върха. Има хора там. Нали не са от нашите?
Има трима от нашите, но те слизат. - Какво правят още там?
Трябваше да са тръгнали в 14:00 ч.
От долината наближават големи облаци.
Сега ще ги потърся.
Роб, обади се. Тук е Хелън.
Роб, тук е Хелън.
Внимателно, Дъги! Точно така.
Всичко е наред. Заобиколи.
Браво.
Ти ли си, Роб?
Бек? Аз съм Майк. Какво правиш тук?
Не виждам нищо. - Всичко наред ли е?
Бек има проблем. - Майк, кислородът ни свършва.
Трябва да слизаме. - Ще те изправя, ясно?
Ще взема Ясуко. - Ето така.
Държа те.
Нищо ти няма.
Хайде, Дъг!
Студено ми е.
Майк, Харолд, Анг Дордже, спрете. Имаме проблем.
Кислородът ни свърши, Дъг. Хайде, трябва да продължим надолу!
Чувате ли, Майк, Харолд? Трябва някой...
Някой трябва да се върне с още кислород.
Който и да е. Моля ви.
Хайде, Дъг!
Чуваш ли ме, Харолд?
Някой вижда ли Анг Дордже?
Анг Дордже ме подмина и върви надолу.
Върви надолу. - Можеш ли да го спреш?
Някой трябва да ми помогне.
Анг Дордже!
Базов лагер, чувате ли ме? - Тук Хелън, слушам.
Хелън, трябва ми кислород над Стъпалото на Хилари.
Не мога да го сваля без него. Нямам никакви сили.
Разбрано, трябва ти кислород под Стъпалото на Хилари.
Ще доставим при първа възможност. - Над Стъпалото, а не под.
Казах на Анг Дордже да остави две бутилки на Южния връх.
Добре, Роб.
Момчета, има ли кислород на Южния връх?
Няма, Роб, тук е Харолд.
На Южния връх няма кислород.
Повтарям, няма кислород.
Анг Дордже е оставил четири бутилки. Къде се намираш, Харолд?
Чуваш ли ме, Харолд?
Чуваш ли ме?
Мисля, че ще ми отнеме половин час да се върна горе.
Добре, идвам.
Ако нямаш кислород, не идвай. Ние ще продължим.
Идвам, Роб.
Хайде, Дъг!
Роб, тук Базов лагер.
Чувам те, Каро. - Можеш ли да слезеш, Роб?
Рано е да го изоставя. - Кажи ни с кого си там?
С Дъг.
Слушаме те двамата. Хайде, Дъги, опитай пак.
Какво е състоянието на Дъг? - Изтощен е.
Припадна, когато ни свърши кислорода. - Разбрах.
Дай му 8 мг дексаметазон.
Това са две таблетки, Роб. - Гай до Роб.
Чувам те, Гай. - Предлагам ти да слезеш сам, Роб.
Няма смисъл да стоиш там. Ние ще изпратим екип за Дъг.
Трябва да слезеш, разбра ли?
Става дума за човешки живот. Не мога да изоставя Дъг тук.
Трябва да се движим, приятел. Имаме малък проблем.
Хелън ще има нужда от помощ, така че ще се върна.
Вие вървете.
Скот!
Добре ли си?
Лопсанг!
Аз съм дотук, човече.
Не мога повече.
Слез и изпрати Анатоли
да дойде с малко кислород.
Върви. - Хубаво.
Ще изпратя Анатоли при теб.
Давай. - Върви.
Няма да те изоставя тук, Дъг.
Хайде! - Искам почивка.
Само още десет минути. Давай!
Моля те, Дъги.
След 10 минути ще сме в основата на Стъпалото.
Повдигни крак, хайде!
Ето така.
Не.
Затвори палатката. Дръж столовете!
Хайде, Дъги! Побързай!
Дъг, отивам до Южния връх, за да взема кислород.
Чу ли? Отивам за кислород. Ти не мърдай оттук!
Стой тук и не мърдай! Ще се върна!
Роб.
Спри, Бек! Пътят не е натам!
Бек, върни се!
Полека, Бек!
Роб!
Харолд!
Роб!
Харолд? - Имам кислород!
Намерих полупълни бутилки.
Къде е Дъг?
Дъг умря.
Какво? - Умря!
Лагер 4 е натам! - Ставай!
Да вървим!
Тръгвай, Бек!
Ще доведа помощ!
Тук съм!
Толи! - Къде са другите?
Още са горе.
Имам нужда от помощ, Джон!
Те са някъде там. Трябва ми помощ! - Не виждам нищо, Толи.
Имам снежна слепота.
Бек и Дъг имат нужда от помощ.
Още са навън.
Отивам да ги намеря! Вие стойте тук!
00:00 ч.
Добра работа.
Толи, Санди има нужда от кислород!
Ето, Санди!
Можеш ли да ходиш? - Не мога.
Ще се върна!
Аз ще остана!
Дай ми това. - Не мърда, замръзнало е.
Вземи.
Ръкавицата.
Съжалявам.
Хайде, Харолд.
Благодаря ти, че се върна.
Базов лагер. - Джен е.
Какво става? Защо никой не ми се обажда?
Удари ги буря, Джен. Нещата са сериозни.
Той къде е? - Не знаем точно.
В 16:00 ч. беше още на върха. - Ще успее ли да слезе?
Роб може, но Дъг не.
Поне 13 души са горе, а бурята се усилва.
Изпрати Анг Дордже там. Той ще го свали.
Разбра ли? - Каква е ситуацията?
Изпрати Анг Дордже. - Да, разбрах.
Ще ти се обадя веднага щом се чуя с него.
Благодаря. - Разбрахме се.
Къде е той? - Не съм го чувала.
Ще го потърся. - Опитах, Гай.
Момент. Роб, тук Гай, къде си?
Правя това от два часа. - Разбрах.
Роб, тук Гай. Пести си силите. - Хелън.
Върви на почивки. Знаеш процедурата.
Имаме кислород на Южната седловина. Използвайте го.
Благодаря. - Екипът на Мал ще тръгне за другите.
Тръгваме на зазоряване, ако можем. - Точно така.
Браво, Дейвид. - Иди да уведомиш Ед.
Лагер 4, обадете се.
3:00 ч.
Дейвид Бришиърс има кислород на Южната седловина.
Организираме екип и идваме да те вземем.
Горещо ми е.
Изгарям.
Не.
Ясуко?
Санди?
Хайде!
11 МАЙ, СЪБОТА
Обади се, Роб.
5:00 ч.
Обади се, приятел.
Има ли новини от другите?
Снощи Анатоли е свалил трима клиенти от Южната седловина.
Бек и Ясуко са още там.
Опитват се да ги намерят, но всички са много изтощени.
Ти ли си, Роб?
Къде си? Ще изпратим помощ.
Роб, тук Базов лагер.
Не мога да се движа.
Знам, приятел, но трябва да продължиш.
Ръцете ми...
Не си усещам ръцете. Замръзнали са.
Трябва да размразя кислородната маска.
Точно така, размрази я.
Слънцето ще изгрее, ще се стоплиш и ще продължиш.
Гай! - Да?
Харолд беше тук. Не го виждам. - Роб, Дъг с теб ли е?
Харолд...
Дъг е мъртъв.
Харолд също.
Нужна ми е малко помощ.
Ще дойдем да те вземем, Роб. Къде се намираш?
Гай, намирам се
в малка вдлъбнатина под Южния връх. - Можеш да се справиш.
Излез от вдлъбнатината и тръгни надолу.
Изпрати момчетата, Гай.
Трябва ми помощ. - Идват шерпи с кислород и чай.
Трябва да започнеш да слизаш. Чу ли, започни да слизаш.
Роб?
Можеш ли да свържеш Джен? - С Роб?
Да, трябва да опитаме.
Допри сателитния телефон до радиостанцията.
Само Джен може да го мотивира да тръгне надолу.
Гай до Роб.
Гай до Роб. Чуваш ли ме?
Там ли си, Роб? - Сега ще я свържем.
Роб, тук е Хелън.
Чувам те. - Роб, ще те свържа с Джен.
Моята Джен? - Да, тя е тук.
Ти си, Джен. - Добре.
Здрасти, скъпи. Как си?
Здравей, любов моя.
Малко ми е студено...
Но съм добре. - Знам, че си.
Слънцето скоро ще те сгрее.
Скъпи, трябва да се движиш.
Трябва да слезеш долу.
Ръцете ми са...
замръзнали.
И краката ми също.
Изпратихме хора към теб с чай и кислород.
Но трябва да тръгнеш, Роб.
Кръвта ти трябва да циркулира. - Добре, любов моя.
Направи го веднага.
Обичам те. Край.
Хайде, Роб.
Не можем да носим телата.
Невъзможно е.
Ще трябва... да дадем всичко от себе си да слезем.
Не искам да умирам.
Хелън, тук Майк. Чуваш ли?
Тук съм, Майк. Докладвай.
Ясуко и Бек не успяха да стигнат до лагера.
Благодаря за новините, Майк.
НЕЗАВЪРНАЛИ СЕ
Мег?
Бъб?
До Хелън, Базов лагер.
Анг Дордже, тук Хелън. - Трябва да се върнем!
Отново е излязла силна буря.
Ти решаваш. - Съжалявам.
Ще опитаме отново, щом бурята отмине.
Ще оставим тук кислород и чай. Съжалявам.
Трябва да кажем на Роб, че няма да дойдат.
Добре.
Роб, тук е Гай. - Гай.
Не мога да спра да треперя, приятел.
Момчетата ги е ударила буря.
Най-добрият ти шанс за оцеляване е да слезеш по-ниско.
Ще си помисля.
Мисля, че мога да остана тук още една нощ.
Ще тръгнем при първа възможност.
Хелън? - Аз съм.
Още е там горе.
Намира се под Южния връх.
Има кислород, но клапата на бутилката е замръзнала.
Не знаем дали е успял да я отпуши.
Има ли някой с него? - Не, няма.
Трябва да слезе, няма да оцелее още една нощ.
Знаем.
Но бурята се разрази отново.
Не можем да изпратим никого при него. Опитахме се.
Все едно се намира на Луната.
Ще ме свържеш ли пак с него? - Разбира се.
Гай, свържи се с Роб.
Роб, тук Гай.
Джен иска да те чуе.
Изчакай за момент.
Готово.
Здравей, скъпа.
Как си?
Мисля си за теб.
Звучиш бодро.
Сгрят ли си, обич моя?
Мисля, че получих измръзване.
Чакам с нетърпение всичко да се оправи.
Чакам те да си дойдеш.
Как е Сара? - Сара?
Да.
Сара е добре.
Ще я кръстиш ли така заради мен? - Да, ще го направя.
Не мисля, че ще я видя.
Много съжалявам.
Не говори така.
Можеш да се справиш с всичко.
Не го забравяй.
Обичам те.
Не се тревожи много.
Лека нощ, любов моя.
Обичам те, Роб.
Обичам те.
С теб съм. Хайде, ставай!
Хайде, татко!
Бек?
Хелън, тук Майк. Чуваш ли ме, Хелън?
Тук съм, Майк. - Бек е жив.
Върна се сам в лагера.
Дейвид Бришиърс и екипът на IMAX ще го свалят до Лагер 1.
Благодаря, Майк.
Не знаем как, но той е жив.
Проблемът е, че не можем да го свалим от глетчера.
Аз ще го сваля оттам.
Какво ни е нужно? Предполагам, хеликоптер?
Да, но не можем да докараме, защото въздухът е твърде разреден.
Трябва да опитаме въпреки големия риск.
Състоянието му е зле, така че не искам да давам надежди.
Стъпка по стъпка.
Трябва да вървиш. - Изморен съм.
Да, знам. Хайде.
Бавно и внимателно.
Не спирайте.
Трябва ми номерът на посолството ни в Катманду, Непал.
Да, Непал. - Посланикът, моля. Няма да изчакам.
Съпругът ми вече умря веднъж, както видяхте по новините.
Няма да е добре за вас да умре втори път по Си Ен Ен.
Ето така, приятел.
Точно така.
ЛАГЕР 2
Майк.
Как се чувстваш? - Долу-горе.
Стопли ли се?
Все още не знам. - Изглеждаш малко по-добре.
Какво става с Роб?
Роб е все още горе.
Ами Дъг?
Дъг е мъртъв, Бек.
Никой досега не е пробвал да лети над базовия лагер, но ще опитат.
Очертайте някакво място за кацане. - Добре, Гай. Благодаря.
Идва хеликоптер и ни трябва място за кацане.
Идва хеликоптер!
Преместете всички до палатките! - Мерси.
Освободете тази зона. - Отдръпнете се!
По-бързо.
Отряд 45, докладвайте. - Кула, засега всичко е наред.
Невъзможно е! Ако кацнем, няма да излетим.
Ще се разбием! - Добре, връщаме се.
Това е всичко! - Друго не можем да изхвърлим!
Да тръгваме, майоре.
Насам!
Ще успеете!
Още малко, приятел.
Добре, хайде.
Само един човек. - Да, само него!
Готово.
Това беше!
Ще вдигна задницата, за да прелетим пропастта.
Няма да се издигнем веднага. Това проблем ли е?
Не. - Браво на теб.
Благодаря. - Съжалявам.
Влез вътре.
Анатоли.
Съжалявам, Хелън.
Хайде, ела вътре.
Здравей, Пийчи.
Бек...
Благодаря ти от сърце, скъпа.
Тялото на Роб остана на Еверест заедно с останалите загинали.
Скот Фишър
Анди Харис "Харолд"
Дъг Хансен
Ясуко Намба
Екипът на "Адвенчър Кънсълтантс", 1996 г.
Бек Уедърс загуби двете си ръце и носа си.
Той все още живее в Далас със съпругата си Пийч.
През юли 1996 г. Джен роди своето момиченце.
Нарече я Сара.
Сара Арнолд-Хол
ЕВЕРЕСТ